מפי רפי נאמן בשם הרב בני לאו.
![]( https://chakima.org.il/wp-content/uploads/2019/06/Raz-Jeladim-ze-simcha.jpg)
הרב בקשי דורון חושב שיש ערך לזכור את השבת גם אם לא שומרים על הלכותיה
ה
הפגנות בעד וההפגנות שכנגד סגירת כביש בר אילן בשבת הלכו והתרבו. הכביש עבר בשכונות החרדיות בירושלים ואלה דרשו שהכביש יסגר בשבתות, לעומתם הנוסעים בשבת דרשו להשאירו פתוח – שכן המדובר בעורק תחבורה מרכזי.
'ועדת צמרת' כונסה לדון בשאלה מורכבת זו, ואחד המוזמנים לדיונים היה הראשון לציון, הרב הראשי הספרדי בקשי דורון.
הרב בקשי דורון נכנס אל אולם הדיונים, הס הושלך בחדר, והרב בקשי פתח ואמר "אני מציע להשאיר את כביש בר אילן פתוח בשבת." חברי הוועדה הרימו גבה, הם הופתעו מאוד מתשובתו של הרב ומיד ביקשו שיסביר את דבריו.
והרב בקשי סיפר:
"אחי נוסע כל שבת בכביש בר אילן בכדי לאכול חמין אצל אמא שלי. ואם תסגרו את הכביש הדרך תתארך מאוד והוא לא יאכל עוד חמין בשבת עם אמא.". הנוכחים פערו זוג עיניים "האם כך פוסק הראשון לציון הלכה?! והרי אחיו מחלל שבת בנסיעה זו?!"
לאחר שנרגעו הרוחות הבהיר הרב בקשי את דבריו:
"אחי, אינו שומר שבת אלא מאותם האנשים שניתן להגדירם 'זוכרי שבת'. הוא זוכר את השבת בעזרת החמין אצל אמא. ואם תסגרו הכביש גם את מצוות "זָכוֹר אֶת־יוֹם הַשַּׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ" כבר לא יקיים.
אך טבעי שהרב הראשי יהיה בעד סגירת הכביש בשבת שכן הנסיעה בשבת אסורה על פי ההלכה. אולם הרב בקשי בוחן את הסוגיה מנקודת מבט אחרת. מצוות השבת כוללת את השמירה על איסורי השבת "שָׁמוֹר אֶת־יוֹם הַשַׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ", אך גם נושאת מטען חיובי של זכרון "זָכוֹר אֶת־יוֹם הַשַּׁבָּת לְקַדְּשׁוֹ".
אחיו, המייצג את הציבור המסורתי, אמנם עובר על חלק מאיסורי השבת אך במקביל קשור אל השבת ומקדש את זכרונה. התמונה של אדם המקדש בשבת ולאחר מכן נוסע לבלות שכיחה בחברה הישראלית והרב בקשי דורון מבקש להתחשב בה.
הרב בקשי הוא מתלמידיו המובהקים של הרב עובדיה יוסף אשר ניסח את המושג 'זוכרי שבת', וכתב בספר הלכה שלו, שאין בכוחה של השתתפות אקטיבית בחילול שבת לבטל את הזיקה של זוכרי השבת למסורת היהודית.
עמדה זו – שהיתה בגדר מהפיכה הלכתית הכתובה בספר הלכה – הפכה להיות עמדתו הציבורית של הראשון לציון, הרב בקשי דורון.
על מנין מיוחד שהקים הרב יוסף גנסיא למחללי שבת באלג'יריה ראו סיפור זוכרי שבת.
התייחסות חיובית ומקרבת כלפי מסורתיים המקיימים רק חלק ממצוות השבת מצויה אצל הרב עובדיה יוסף המכנה אותם “זוכרי שבת”.
מדבריו של הרב בני לאו (גרנות 2 (תשס”ב) 44-31):
“הרב עובדיה קובע כאן עיקרון חשוב בהבדל שבין מי שזוכר את השבת לבין מי ששומר עליה. שמירת השבת היא ההימנעות מכל דבר שפוגע באופן אקטיבי בשבת (“חילול שבת”). מי שנוסע בשבת, עובר על הלכותיה וכדו’ – אינו נמצא במתחם של “שמירת השבת”. אך אין זה פוגע באפשרות של אותו אדם להימצא במתחם של “זכירת השבת”, הכולל מעשים חיוביים המאפיינים את השבת משאר ימות השבוע. סעודה חגיגית, נרות, קידוש כדו’ – כל אלה מאפיינים של זכירת השבת, ומי שמקיימם חל עליו שם של “זוכר שבת”
בקרב פוסקים ספרדים במאות ה-19 וה-20 רווחה תפיסה שייחסה חשיבות עליונה לחיזוק הקהילה ולהעמקת האחדות והערבות ההדדית. לשם כך נהגו להקל בהלכה ולאפשר לציבור הרחב להתאחד סביב ההלכה והמסורת.
תופעה זו קשורה באופן עמוק לתופעת המסורתיות והמסורתיים הנפוצה בארצות המזרח.
כך למשל, הרב יוסף משאש סירב לאפשר כשרות נפרדת ומובחרת בקהילתו באלג’יריה לצד הכשרות הרגילה מחשש שייווצרו קהילות נפרדות שאינן אוכלות זו אצל זו (מים חיים, א, קמג). פוסק אחר, הרב יוסף חיים מעיראק, תיאר בדרשתו את תפקידו של הרב כמי שצריך להפחית את עוצמת המתח בין המסורתיים לאנשי ההלכה (עוד יוסף חי, פנחס, עמ’ 594, ד”ה “השיב”).
דוגמה נוספת היא ההסכמה לאפשר למחללי שבת בציבור לעלות לתורה – הֶתֵר שהיה נפוץ בארצות המגרב ובמקומות נוספים ברחבי העולם היהודי.
הרצון לשמור על הקהילה מאוחדת ובעלת זהות יהודית היה כה עז עד שהביא את הרב יוסף גנסיא להקים מניין מיוחד בשבת ל… מחללי שבת.
![]( https://chakima.org.il/wp-content/uploads/2019/12/אב-תפילות-וקינות_אביאל-בסיל-aspect-ratio-10x6.jpg)
![]( https://chakima.org.il/wp-content/uploads/2019/11/מעל-הכל_רז-בן-ארי-aspect-ratio-10x6-4.jpg)
![ציור: עינב ויסמן]( https://chakima.org.il/wp-content/uploads/2019/08/Einav_Jesh-lecha-Iparon-aspect-ratio-308x224.jpg)